Vai laulību vajadzētu apstiprināt Dieva priekšā baznīcā? 22.07.2020
Evelīna jautā: Mana ģimene nav bijusi ticīga, tomēr es pēdējos gados arvien vairāk ticu Augstākiem Spēkiem un piekopju lūgšanos. Esmu domājusi par kristīšanos un salaulāšanos baznīcā. Negribu nevienu aizskart, bet mani māc
šaubas, ka baznīcas ir palikušas arvien komerciālākas un no ticības tur ir atlicis maz. Tāpēc rakstu Jums, lai noskaidrotu, ko jūs domājat par baznīcām? Vai laulību vajadzētu apstiprināt Dieva priekšā baznīcā, vai pietiek ar ticību sirdī un paļaušanos Dieva gribai?
Elvita Rudzāte atbild: Ceļi pie Dieva ir daudz un dažādi. Kristietība ir viens no ceļiem pie Dieva. Tas nav ne labāks, ne sliktāks ceļš par citiem ceļiem, vienkārši tas ir jāuztver kā ceļš, kuru mūsdienās ir izvēlējušies daudzi cilvēki. Piekrītu, ka kristietība daudz ir zaudējusi nepareizi interpretējot un nepareizi ikdienas situācijās pielietojot Jēzus atstāto Mācību. Tomēr starp kristiešiem ir ļoti daudz gaišu un patiesi ticīgu cilvēku, kas ienes un ienesīs jaunas vēsmas kristiešu pasaulē, atdzīvinot Jēzus doto Mācību un pareizi to pielietojot ikdienas situācijās.
Es neesmu kristiete, bet tanī pat laikā esmu daudz mācījusies no kristiešu Svētajiem, kas ir skaidrojuši Jēzus doto Mācību. Īpaši tuva man ir Svētā Terēze no Avilas, kura man ir ļoti daudz palīdzējusi grūtos brīžos un pateicoties Viņas grāmatām, esmu daudz labāk sapratusi dzīvi, garīgās attīstības ceļu un Jēzus doto Mācību. Tāpat ar prieku esmu izlasījusi grāmatas un rakstus par citiem kristiešu Svētajiem un uzskatu Viņu atstāto garīgo mantojumu par lielu vērtību, kuru maz cilvēki ir apzinājušies un novērtējuši, tanī skaitā liela daļa kristiešu nav pat mēģinājuši mācīties no kristiešu Svētajiem un ikdienas situācijās nepielieto Jēzus atstāto Mācību.
Es personīgi neizjūtu nepieciešamību iet uz baznīcu, jo manas mājas un iespēja dzīvot blakus Sevis izzināšanas un harmonizēšanas parkam, dod man piepildījuma izjūtu. Es jūtu Augstāko Spēku klātbūtni tur, kur esmu, un man nav jāmeklē citas vietas, lai sajustu Dievu. Tanī pat laikā es ļoti labi saprotu cilvēkus, kuri izjūt nepieciešamību pēc līdzīgi domājošo sabiedrības. Tā kā baznīcā pastāvīgi notiek lūgšanas, tad nevar noliegt, ka arī baznīcā ir jūtama Augstāko Spēku klātbūtne. Tomēr ļoti liela ietekme ir mācītājiem, kas vada draudzes darbu. Es ticu, ka starp mācītājiem ir augsti attīstīti gari, kas izdara ļoti lielu darbu, lai cilvēce kļūtu labāka, bet ir arī mācītāji, kas nedrīkstētu baznīcā strādāt, jo paši vēl nav sasnieguši pietiekami augstu apziņas līmeni, lai mācītu citus. Tomēr, ja es zinātu kādu mācītāju, kurš būtu sasniedzis tik augstu apziņas līmeni kā Tēvs Pio, tad es noteikti apmeklētu šā mācītāja dievkalpojumus.
Viena no cilvēces mācībām, kas jāapgūst visiem mūsdienās dzīvojošiem cilvēkiem, ir izšķirtspēja. Izšķirtspēja ir nepieciešama, lai spētu izšķirt plašajā informācijā, kas ir pieejama cilvēcei, kur ir patiesība un kur meli; kas ir īsts Skolotājs un kas ir viltvārdis; kas nesavtīgi kalpo Dievam un kas tikai tēlo, ka kalpo Dievam utt. Taču, lai attīstītu izšķirtspēju, nepieciešams apgūt Dievišķo zinātni jeb Augstāko Spēku doto Mācību.
Vai laulību vajadzētu apstiprināt Dieva priekšā baznīcā? Ja laulības ceremonija baznīcā pasargātu ģimenes no šķiršanās un palīdzētu izveidot laimīgu ģimeni, tad es noteikti rekomendētu laulību apstiprināt Dieva priekšā baznīcā, bet tā kā realitāte ir cita – ļoti daudz baznīcā reģistrētu laulību tiek šķirtas un ļoti daudzi kristieši partnerattiecībās ir neuzticīgi un apkrāpj valsti, tad tas liecina, ka solījums Dievam baznīcā ir bijuši tukši vārdi.
Dievam nav nepieciešamas ceremonijas. Tās ir nepieciešamas cilvēkiem, lai viņos stiprinātu ticību. Dievam nepieciešams, lai cilvēki ikdienas situācijās ievēro Augstāko likumu. Tāpēc vieta, kur partneri dod solījumu Dievam ievērot Augstāko likumu var būt jebkur, jo Dievs ir visur un visā. Muļķīgi ir domāt, ka Dievs mājo tikai baznīcā. Viņa atbalsts ir visur, kur Augstākais likums tiek turēts godā un ievērots ikdienas situācijās. Tāpēc Dieva atbalstu var saņemt arī cilvēki, kas sevi uzskata par neticīgiem jeb ateistiem, ja tikai viņi ikdienas situācijās ievēro Augstāko likumu. Es personīgi pazīstu vairākus cilvēkus, kas sevi uzskata par ateistiem, bet tanī pat laikā ikdienas situācijas ievēro Augstāko likumu. Dievs nepiespiež viņus mainīt pārliecību par Dievu, jo pats svarīgākais ir Augstākā likuma ievērošana ikdienas situācijās. Agrāk vai vēlāk arī šie cilvēki atzīs Dievu, bet tas notiks pēc viņu pašu brīvas gribas.