Vai iespējams glābt laulību? 10.10.2020
Dace jautā: Vai iespējams glābt laulību?! Stāstāt līdz pēdējai cerībai -jā, bet ja cerība tik no vienas puses?!
Šis gads ir nesis milzīgas pārmaiņas mūsu laulības dzīvē un tikai pēdējās dienās esmu nonākusi līdz Jūsu lekciju klausīšanos, domāšanu par dzīvi, kļūdu analizēšanu, mēğināšanu visu vērst par labu, bet izskatās, ka ir par vēlu, jo vīrs jau ir uzsācis jaunas attiecības un kā ar nazi pārgriezis esošo laulību. Vai ir iespējama vīra nelokamās gribas apņemšanās maiņa? Un tomēr dot otru iespēju dzīvot kopā un saglabāt ğimeni, kurā aug 3 bērni?
Situācijas vaininiece esmu es. Klausoties Jūsu lekcijas, vainas apziņu esmu atlaidusi un ar vīru visu dziļi garīgi pārrunājuši…ir sāpīgi ar prātu apzinoties, bet sirdi jūtot, ka viss šis pēdējais pusgads ir kĺūdainu uzskatu, bet dziļu mācību pilns…un tas viss novedis pie ğimenes iziršanas.
Laulībā esam 15 gadus, ir gājis visādi, gan ļoti pozitīvi, gan daudz ērkšķu un aizvainojumu nav trūcis. Pirms 7 gadiem bija viens lūzumu punkts, kur smagi aizvainojām viens otru ar apsūdzībām un psiholoğisku aizskaršanu, kā rezultātā pagāja ilgs laiks līdz tikām tam pāri un turpinājām kopdzīvi…. taču, pie katra strīda visus šos pēdējos gadus vīrs man atgādināja pagātnes sāpīgos notikumus, kas man patiesi prasīja ilgu laiku un pat psihologa palīdzību, VD ārstēšanu, lai nostātos atpakaļ uz kājām. Nekam neuzlabojoties un manai neapmierinātībai un dusmām ejot pa priekšu es šī gada aprīlī vīram piedāvāju šķirties. Vīrs atteicās šķirties, sacīja padzīvo dzīvi priekš sevis, izskrienies, es Tevi gaidīšu. Tā arī darīju, piereģistrējos iepazīšanās portālos, gāju uz randiņiem, baudīju vīriešu uzmanību, komplimentus, kas man ikdienā bija ļoti trūcis. Mani vairāk saistīja sarakstes – daudz un gari sarakstījos par dzīves ikdienu, savu neapmierinātību, savām sāpēm, ilgām … tādi ilgāki randiņi bija 2 par šo pusgadu un iepazīstot it kā savā ilūzijā iedomātus vīriešu ideālus sapratu, ka tie nemaz nav tādi vīrieši, ar ko vēlētos kādreiz būt kopā…
Arvien vairāk atgriezos pie vīra analizēšanas un pēc visa šā pārbaudes laika un uzzinot, ka vīram jau ir citas attiecības, sapratu, ka tomēr atlaižu visas dusmas, bailes un tiecos uz beznosacījumu mīlestību, vīra pieņemšanu ar visiem trūkumiem, vēlēšanos saglabāt ğimeni, kļūt labāka, mīlošāka māte, censties saglabāt ğimeni un turpināt dzīvi ar jaunajām dzīves atklāsmēm, vīra dziļāku mīlestību…
Kāda ir iespēja šādā situācijā saglabāt laulību? Vai tas vispār būtu pareizākais risinājums, ja vīrs ir pieņēmis 1000% kategorisku lēmumu, ka nevēlās saglabāt laulību? Juridiski vēl esam laulāts pāris, bet garīgi ir bijušas smagas iejaukšanās…
Paldies par Jūsu lekcijām, tās nes ļoti dziļu izpratni par ikdienas dzīvi, attiecībām, sevis apzināšanos…Jūsu lekcijas pēdējās dienās ir kļuvušas par manu maizi, manu ikdienu – klausos, mācos, analizēju, mēğinu pielietot praksē un jūtu kā pati garīgi augu un spēju piedot…
Paldies, ka palīdzējāt atvērt acis uz daudz lietām dzīvē!
Elvita Rudzāte atbild: Dievam viss ir iespējams!!! Bet lai saņemtu Dieva žēlastību, ir ļoti daudz jāstrādā ar sevi.
Iesaku Dacei ar pazemību pieņemt situāciju un pateikties visam tam, kas noticis, jo tagad Dacei ir sākusies jauna dzīve. Kāpēc jauna? Tāpēc, ka Dace ir sākusi iet garīgās attīstības ceļu un tā ir pavisam jauna, interesanta un mīlestības piepildīta dzīve.
Svarīgi ir vīram lūgt par visu, ko vien prāts spēj atcerēties, PIEDOŠANU! Vīra vēlēšanās aiziet ir tieši tāpēc, ka ļoti daudz viņš ir sāpināts un nespēj piedot pāridarījumus un pazemojumus, kas kopumā veido negatīvo enerģiju starp Daci un viņas vīru. Viņš var mainīt domas, ja negatīvā enerģija samazināsies. Lai negatīvā enerģija samazinātos, nepieciešams Dacei ļoti strādāt ar sevi, izprast savas neapgūtās mācības, un no savas puses atbrīvot negatīvo enerģiju, piedodot vīram viņa kļūdas un lūdzot piedošanu vīram par savām kļūdām, kā arī piedodot pašai sev savas kļūdas.
Iesaku lūgt palīdzību Dievam glābt ģimeni, bet neuzstādīt Dievam noteikumus kas, kā Viņam jādara, sakot, ka Viņam viss ir labāk zināms kādam rezultātam ir jābūt, un ka tu ar pazemību pieņemsi rezultātu, lai kāds tas nebūtu.
Svarīgi vīram pateikt, ka esi sapratusi, ka viņu mīli un vēlies atlikušo dzīves daļu pavadīt kopā tikai ar viņu. Tikpat svarīgi ir saprast, cik tava mīlestība ir patiesa un vai spēsi vīru gaidīt atpakaļ pat, ja viņš aizies vai veidosi jaunas attiecības? Vai tava mīlestība būs tikpat uzticīga kā Solveigas, kas visu dzīvi gaidīja atgriežamies Pēru Gintu? Tikai tad, ja saproti, ka spēsi gaidīt atgriežamies vīru, tikai tad tu drīksti vīram teikt vārdus, ka durvis paliks vaļā un tu viņu gaidīsi atpakaļ.