Ar ko atšķiras sapnis, mērķis, vēlme? 18.05.2021
Atšķirība starp sapni un vēlmi ir tā, ka sapnim mēs neuzliekam nosacījumu, ka mums tas par katru cenu jāsasniedz. Piemēram, mēs sapņojam, ka jauki būtu dzīvot jūras krastā, bet mēs to neizvirzām kā obligātu nosacījumu. Ja mēs to izvirzām kā obligātu nosacījumu, tad mēs sākam sevi “izdzīt”, lai obligāti sapni īstenotu. Bet, ja mēs sapņojam, strādājam ar mīlestību, pieņemam dzīves piedāvātos izaicinājumus, tad iespējams mēs arī kaut kad īstenosim savu sapni, bet, ja arī neīstenosim, tad pasmaidīsim par savu jauko sapni.
Savukārt tie, kuri sevi “izdzen”, lai tikai apmierinātu savu vēlmi, to sasniedzot laimes izjūtu sajūt ļoti īsu brīdi, dažreiz pat nesajūt un jūtas vīlušies, ka tik smagi ir strādājuši, lai apmierinātu savu vēlmi, bet beigās nav pat gandarījuma izjūtas. Apmierinot vienu vēlmi vietā piedzimst daudz jaunas vēlmes un atkal ir “jāskrien”, lai tās visas apmierinātu. Tā cilvēks kādu laiku skrien līdz saprot, ka dzīve ir kļuvusi bezjēdzīga.
Tie, kuri izvirza sev mērķi, bet tā sasniegšanu neizvirza par obligātu, bet dara visu, kas ir viņu spēkos pēc labākās sirdsapziņas, tie mērķtiecīgi virzās sava mērķa īstenošanā, izjūtot patīkamas izjūtas no procesa, ka var darboties un zina, ko vēlas sasniegt. Mērķa nesasniegšanas gadījumā viņi pārdomās, kāpēc to sasniegt neizdevās, bet neveiksme viņos neradīs sliktas izjūtas un viņi izvirzīs nākamo mērķi.
Tie, kuri izvirza sev mērķi un vēlas to obligāti sasniegt, tie nespēs šo ceļu līdz mērķim iet ar mīlestību, tāpēc sasniedzot mērķi nespēs izjust gandarījuma izjūtu. Tā arī ir galvenā atšķirība, kā mēs mērķu sasniegšanu cenšamies panākt – ar vai bez mīlestības.
Tie, kuri neizvirza sev mērķus, tie kavē savu attīstību. Mērķi veicina attīstību, tikai to sasniegšanas veids var kavēt attīstību, ja tas netiek darīts ar mīlestību un vēl sliktāk, ja tas tiek darīts pēc kāda norādes. Piemēram, organizācijas, kas liek saviem darbiniekiem izvirzīt mērķus un sasniedzamos rezultātus, mākslīgi veicina darbinieka virzību uz priekšu. Viss, kas ir mākslīgs, nekad nebūs tik vērtīgs kā dabiskais. Tāpēc svarīgāk ir panākt, lai cilvēks pats vēlas izvirzīt sev mērķus, nevis piespiest viņu, lai viņš izvirza mērķus un rezultatīvos rādītājus. Cilvēks pats vēlas izvirzīt mērķus, ja mērķu sasniegšana viņu neiegrožo jeb citiem vārdiem sakot, tā nav obligāta. Līdz ko mērķa sasniegšana ir noteikta kā obligāta, tā mērķu sasniegšanas process rada cilvēkā stresu, jo viņš sāk baidīties, vai izdosies mērķi sasniegt un kas notiks, ja mērķis netiks sasniegts?
Pozitīvā domāšana veicina mērķu sasniegšanu, tikai daži to saprot aplami. Viņi nevis izprot sliktā labo pusi, kas patiesībā ir pozitīvā domāšana, bet sāk sevi mānīt, iestāstot sev, ka viss būs labi, neapzinoties sliktā sniegto mācību. Tāpēc ir cilvēki, kas ar pozitīvu domu īsteno savus sapņus, un ir cilvēki, kuriem tas neizdodas. Tie cilvēki, kuriem tas neizdodas, jo nepareizi izprot pozitīvo domāšanu, pēc laika var krist pat depresijā, jo viņus nomoka doma – kāpēc citiem sanāk, bet man nē.
Enerģiju mums dod Dievs. Ja mūsu mērķis ir saskaņā ar Dieva gribu, tad mēs saņemsim ļoti lielu palīdzību un enerģiju no Augstāko Spēku puses, lai varētu sasniegt mērķi. Bet, ja izvirzītais mērķis ir pretrunā Dieva gribai, tad gan būs jāpatērē ļoti daudz enerģijas mērķa sasniegšanā un tā sasniegšana radīs iztukšotības izjūtu un nesniegs gandarījuma izjūtu, bet vairos tikai lepnumu, kas ir negatīva īpašība.
Gaismas Skolotāji māca, ka mēs varēsim sasniegt savus mērķus un justies laimīgi, ja mūsu motīvs būs tīrs. Ļoti daudzi biznesa cilvēki neizprot, kurā brīdī mērķa sasniegšana kļūst bīstama pašam cilvēkam, jo arī garīgā literatūra māca, ka nepieciešams izvirzīt mērķus un uz tiem tiekties, lai notiktu cilvēka gan profesionālā, gan garīgā izaugsme.
Atbildes dziļākā būtība ir tieši motīvā. Mums jācenšas atšķirt kā mēs virzāmies uz mērķi, vai mūsu motīvs ir tīrs vai mēs virzāmies uz mērķi, lai apmierinātu kādu savu vēlmi. Rodas jautājums, ko Gaismas Skolotāji saprot ar tīru motīvu?
Apskatīsim piemēru no dzīves. Jūs strādājat organizācijā, kura ir izvirzījusi mērķus, lai sasniegtu organizācijas vīziju (sapni) pēc 7 gadiem. Arī jums ir noteikti mērķi un uzdevumi, kas ir jāveic, lai organizācijas vīzija īstenotos. Tad jūs sākat pildīt savus uzdevumus. Tanī brīdī pavērojiet sevi no malas, ar kādu motīvu jūs pildāt uzdevumus? Vai jūs to darāt aiz pienākuma; vai tāpēc, ka to liek vadība; vai tāpēc, ka pats vēlaties palīdzēt organizācijai sasniegt vīziju; vai tāpēc, ka par to maksā algu? Tīrs motīvs būtu tad, ja jūs pildītu savus uzdevumus tik labi cik jūs varat – no sirds ar mīlestību neko negaidot pretim, un nevis tāpēc, ka organizācija jums liek vai par to maksā.
Motīvs ir enerģija. Ja motīvs ir tīrs, tad cilvēks saņem no Smalkā Plāna Dievišķo Mīlestības enerģiju, kas cilvēkam dod spēku, lai varētu uzdoto uzdevumu paveikt. Ja motīvs ir savtīgs (vēlme par to kaut ko iegūt atpakaļ, piemēram, prēmiju), tad enerģija pārvēršas negatīvajā enerģijā, palīdzība no Smalkā Plāna tiek sniegta no tumšo spēku puses kārdinājumu veidā, kas palīdz cilvēkam skriet uz priekšu, strādāt ar milzīgu atdevi. Šādā gadījumā cilvēks tērē pats savu Dievišķo enerģiju līdz brīdim, kad ir iztukšots. Psiholoģijā to sauc par izdegšanas sindromu darbā. Ko šādā situācijā cilvēki dara? Meklē palīdzību pie psihologiem, maina darbu, bet nesaprot, ka problēmas būtība ir viņa nepareizais motīvs strādāt.
Vienīgie īstie motīvi, kam jābūt jebkuru darbību pamatā jebkuros esamības plānos ir žēlsirdība, līdzcietība, nesavtīgums un vēlēšanās palīdzēt visām dzīvajām radībām.
Iesaku katram padomāt ik brīdi, lai ko jūs darītu, kādi ir jūsu motīvi un brīdī, kad atklājat paši sev, ka tie ir savtīgi ar vēlmi kaut ko iegūt atpakaļ, tā uzreiz atcerieties, ka jūs esat nonākuši vēlmju tīklā, kas raus jūs arvien dziļāk purvā. Tanī brīdī jums būs izvēle – ļauties vēlmes kārdinājumam vai apturēt sevi un padomāt ar kādu attieksmi es varētu šo pašu uzdevumu veikt tā, lai motīvs būtu tīrs. Piemēram, jūs tīrat māju, lai ciemiņi redzētu, cik tīrīgi jūs dzīvojat. Šādā gadījumā motīvs tīrīt māju ir savtīgs. Kā mainīt attieksmi? Jūs tīrāt māju, lai mājās būtu pēc iespējas vairāk Gaismas enerģija, kas piepilda jūsu ģimeni ar gaismu un mīlestību, un Dievišķās Gaismas būtnes varētu pie jums atnākt ciemos un sniegt jums palīdzību grūtā brīdī. Vai jūtat atšķirību motīvā?
Tad, kad mēs kaut ko darām Dievam, mūs piepilda spēks un mīlestība. Tad, kad mēs kaut ko darām savtīgu nolūku vadīti, lai kaut ko iegūtu, mūs piepilda gaidas, un brīdī, kad gaidas neīstenojas tā kā esam iecerējuši, mēs jūtamies vīlušies un nelaimīgi. Pat, ja gaidas īstenojas, tās nespēj mums sniegt piepildījuma izjūtu, jo piepildījuma izjūta sniedz tikai mīlestības enerģija, kuru mēs gūstam tikai tad, ja paši esam devuši patiesu mīlestību.
Kopsavilkumā, es iesaku cilvēkiem izvirzīt mērķus un ar mīlestību ļauties dzīves plūsmai, ejot garīgās attīstības ceļu, darot ikvienu darbu ar mīlestību, mācoties no sliktā un, ieraugot sliktā pozitīvo pusi. Tad jūs sasniegsiet to, ko Dievs vēlas, un ticiet man, Viņš jums novēl daudz vairāk nekā jūs esat spējuši paši iedomāties un vēlēties.
Autore: Elvita Rudzāte