Kā attīstīt mērķtiecību? 19.05.2021
Mērķtiecība ir personības iezīme, ko raksturo apzināta, konsekventa, ilgstoša, stabila koncentrēšanās uz nosacītu rezultātu, ko sauc par mērķi.
Par mērķtiecīgu cilvēku sauc to, kuram ir attīstījusies mērķtiecība, viņš attiecīgi zina, kā apzināti plānot aktivitātes un konsekventi tās veikt mērķa sasniegšanai. Mērķtiecīgs cilvēks var patstāvīgi un dziļi apzināt un analizēt savu motivāciju un vajadzību sfēru, savas vēlmes pieskaņot savām zināšanām, prasmēm, spējām, un iespējām. Mērķtiecība izpaužas prasmē savu darbību organizēt tā, lai secīgi tuvotos mērķa sasniegšanai.
Mērķtiecība parāda, kāds ir tavs gribasspēks, cik spēcīga ir tava griba, pārvarot pretestību. Grūtības dzīvē mums ir nepieciešamas, lai mēs tās pārvarot, augtu garā jeb kļūtu dzīves gudrāki. Ja dzīvē visu varētu sasniegt viegli, tad dzīve būtu ļoti garlaicīga. Tāpēc jauniešiem, kuriem vecāki visu “noliek gatavu uz paplātes” trūkst mērķtiecības, jo nav uz ko tiekties. Savukārt jaunieši, kuru vecāki bērnībā ir salauzuši bērna brīvo gribu, izaug par izpildītājiem, viņi nekad netieksies uz mērķi, viņi tikai būs spējīgi izpildīt citu dotās pavēles.
Cilvēkus, kuriem trūkst mērķtiecības, sauc par bezgribas cilvēkiem. Viņi nevis cenšas un rīkojas, lai pārvarētu šķēršļus, kas viņus šķir no mērķa, bet gan tikai sapņo par mērķi, fantazē, cik labi būtu, ja viņiem izdotos sasniegt mērķi, kā arī viņi bieži sūdzas par problēmām, taču neko nedara, lai tās risinātu. Šādiem cilvēkiem trūkst pārliecības, ka viņi var kaut ko izdarīt. Bērns izaug par bezgribas cilvēku, ja vecāki no bērnības nerespektē viņa gribu, uzspiežot savu gribu.
Lai sasniegtu savus mērķus, ir jābūt brīvam no aizspriedumiem, bailēm, iesīkstējušiem uzskatiem un domām, ko par mani padomās, ja piedzīvošu neveiksmi. Brīvi domājošs cilvēks domā un rīkojas patstāvīgi, nevis seko pūlim.
Ceļš uz mērķi nekad nav viegls, taču ar spēcīgas gribas palīdzību, ticību un cerību katrs var pārvarēt problēmas. Tāpēc gribu visvairāk ietekmē cilvēka ticība labajam. Ja cilvēks netic, ka viņam izdosies, tad sasniegt mērķi būs ļoti grūti, gandrīz neiespējami. Tāpēc dzīvē vairāk veicas optimistiem nekā pesimistiem. Tikpat svarīgs ir motīvs, kāpēc vēlies sasniegt mērķi? Jo spēcīgāks motīvs, jo vieglāk pārvarēt dzīves ceļā sastaptās grūtības. Tāpēc varoņdarbus spēj izdarīt cilvēki, kam ir ļoti spēcīga ticība Dievam, jo viņi zina, ka nekad grūtībās nepaliks vieni pat, ja no viņiem novērsīsies sabiedrība.
Katrs cilvēks ir atšķirīgs, katram ir savas labās un ne tik labās īpašības, kā arī stiprās un vājās puses. Dažas īpašības tiek uzskatītas par īpaši noderīgām, lai kaut ko šajā dzīvē sasniegtu. Mērķtiecība noteikti ir viena no tādām īpašībām, kas tiek novērtēta, jo tā ļauj ātrāk un efektīvāk sasniegt mērķus.
Mērķtiecība ir rakstura iezīme un raksturo personību, tomēr audzināšana, sociālie faktori un izglītība arī spēlē lielu lomu. Apstākļi, kādā bērns audzis, veidojusies viņa personība, arī nosaka, kāds viņš būs, kad pieaugs. Piemēram, bērni, kas auguši nelabvēlīgā vidē var būt ļoti mērķtiecīgi, jo viņi vēlas izrauties no nelabvēlīgās vides. Mērķtiecību var palīdzēt izkopt un stiprināt jau no bērnības gan vecāki, gan pedagogi, gan sabiedrība.
Lai kļūtu par mērķtiecīgu cilvēku, izvēlies vēlamo mērķi, iedvesmo un veic pastāvīgas brīvprātīgas darbības. Sākotnējos posmos mērķis jāizvēlas tāds, lai par to praktiski nebūtu šaubu un ieviešanai nepieciešamās darbības tiktu uztvertas kā nenozīmīgas. Bet priekam par ieviešanu ir jābūt nozīmīgam. Mērķim jābūt videi draudzīgam, tam jābūt pozitīvam un, plānojot pēc iespējas vairāk, jāņem vērā personīgie resursi, nevis jābūt orientētam uz citiem, t.i. kā indivīda autonomija jeb tev ir jāspēj sasniegt mērķis pat, ja tev neviens nepalīdz. Lai sasniegtu mērķi, sastādi uzdevumu plānu. Viena uzdevuma izpilde sniegs ticību saviem spēkiem nākamā uzdevuma izpildei, prasme tiks stiprināta gan savās acīs, gan citu acīs, veidosies mērķtiecīga cilvēka tēls.
Tavu pārliecību iedvesmos citu veiksmīgu cilvēku biogrāfijas un veiksmes stāsti. Pētot biogrāfijas un veiksmes stāstus, apbrīnojot varoņu izturību un centību, palielinās pārliecība par cilvēku spējām. Skatoties uz viņiem, mēs domājam par to, kā sevī attīstīt mērķa izjūtu.
Ja mērķi šķiet lieli un tavas stiprās puses ir mazas, tev jāsāk ar maziem mērķiem. Skaidrs, ka mērķu sasniegšanai nepieciešams laiks, darbs un konkrētas aktivitātes. Tad arī ir svarīgi visu to skaidri definēt un vizualizēt. Jāveido saraksti, jāveido plāns, jāsadala ceļš uz lielo mērķi mazākos etapos un mazākos mērķos, kas ir kā atskaites punkti. Apgūstot labu plānošanu un spēju arī sekot saviem plāniem, mērķtiecību attīstīt ir daudz vieglāk. Ja ir haoss un nav skaidra plāna, kādā veidā mērķis tiks sasniegts, nav arī cerību, ka tas tiešām kaut kā pats no sevis notiks. Nekad reizē nevajadzētu būt pārāk daudziem lieliem mērķiem, jo tad zūd spēja koncentrēties uz svarīgāko.
Vienmēr atceries, lai cik grūti klājas, tu vienmēr vari saņemt palīdzību no Augstākajiem Spēkiem, ja lūgsi tiem palīdzību, jo Dievišķais likums nosaka, ka Viņi nedrīkst sniegt palīdzību, ja tā netiek lūgta. Darot labus darbus, cenšoties palīdzēt cilvēcei un Dievam, pakāpeniski tu attīstīsi spēju sasniegt izvirzītos mērķus. Tomēr rezultāts būs atkarīgs tikai no Dieva gribas, tāpēc nekad “nenokar degunu”, ja kādu mērķi neizdodas sasniegt, bet padomā, kāpēc tāda bija Dieva griba un ko tu vari darīt citādāk. Neveiksme ir jaunas iespējas sākums jeb jauna mērķa izvirzīšanas sākums.
Autore: Elvita Rudzāte