Sieviete jautā: Cerībā uz atbildi….iespējams manā pēdējā vēstulē minētais par apvainošanos un to, ka vīrs nepievērš uzmanību, neatvainojas utt. ir par iemeslu tam, ka meitai pozitīvs covid tests, akūts rinīta, un bronhīts uz jautājuma, temperatūra augsta bija trīs dienas, kakla sāpes, klepus sauss, kaut ar vīru salabām jau pirms saslima, atkal, protams, es uzsāku sarunu. Un tagad domāju, nu kas man jāsaprot, vai pie vainas esmu es, vai abi vai vīrs. Emocijas protams bija lielas, uz manis vīram rakstīto ziņā, jo arī man ir grūti pateikt visu tieši uz sacīto, ka kda tad vispār jēga mums turpināt, ja viņam vienalga, ja nepievērš vispār uzmanību, vīrs pat nolika gredzenu uz galdiņa asaru pilnām acīm. Tas ir nopietni, kaut pēc tam atkal uzlika atpakaļ un teica, ka mīl, ne es, ne vīrs šķirties negribam, bet burtiski jau cikliski, pēc kāda mēneša atkal ir kāds iemesls vai strīds un tas pats scenārijs, es joprojām gaidu, kad vīrs nāks, it kā viņš varētu mainīties, bet es burtiski iestrēgstu, un nespēju nekad vairs neapvainoties un kad apvainojos pati netieku āra no tā stāvokļa, ar katru dienu paliek arvien grūtāk uzsākt runāt, ar katru dienu sajūta, ka neesmu vajadzīga aug.
Ko es nesaprotu un ko es neredzu, kā lai to izmainu, kā lai novēršu nākamo reizi, kā lai izmainu šo iestrēgumu. Es nekad tā neesmu noņēmusi gredzenu, man šķiet, ka es tikai risinu un gribu izrunāt, bet iespējams otrs nevar izturēt vēl vairāk. Vīrs pat saka, ka viņam šķiet, ka es speciāli tā apvainojos un zinu rezultātu. Speciāli to noteikti nedaru, varbūt dēļ uzmanības trūkuma esmu kļuvusi jūtīgāka un iespējams kā mazs bērns par sīkumiem apvainojos, lai gūtu uzmanību? Arī no sava tēta man uzmanība vienmēr ir trūkusi, viņš ir ļoti labs un gādīgs tētis, bet emocionāli distancēts, jo pats to nav guvis un nemāk, jā man ir trūkušas sarunas, kopā pavadītais laiks, atceros bērnībā pat nevarēju tēti samīļot, mums nebija tādas attiecības, pat tad kad gribēju, baidījos, nespēju, kautrējos. Tagad gan to varu, arī pateikt, ka mīlu.
Elvita Rudzāte atbild: Kamēr sieviete neiemācīsies kļūt par devēju, kas neko negaida pretim, nesamazinās līdz minimumam savas vēlmes un nedzīvos gaidās, tikmēr strīdi ģimenē turpināsies. Vīrietis patiešām to vairs nespēj izturēt, bet viņš sievieti mīl un cer ka kaut kas mainīsies. Viņa pacietība būs noteicošā, jo sieviete diemžēl maz ko ir sapratusi no manām daudzajām atbildēm, kuras rakstītas tieši viņai. Iesaku sievietei noklausīties pēc kārtas visus “Piedošanas mācības” e-seminārus (skatīt šeit) vairākas reizes, līdz viņa izpratīs sievietes lomu ģimenē, piedos saviem vecākiem, atbrīvosies no bailēm “mani nemīl” un kļūs par mīlestības devēju, neko negaidot pretim.
Meita ir saslimusi, jo viņai ir nepatīkami dzirdēt ģimenē nepārtrauktos strīdus. Iespējams, arī viņa dzīvo gaidās līdzīgi kā māte, neizprotot mātes pieļautās kļūdas. Atcerieties, ka bērnu uzdevums ir vērst vecāku slikto uz labo jeb mācīties no vecāku kļūdām, tās neatkārtojot.
Sociālais uzņēmums “DVĒSELES MIERS” aicina piedalīties sevis dziedināšanas programmā “GARĪGĀ PRAKSE – MANA IKDIENA” attālināti, reizi nedēļā, svētdienās, no 2024.g. no 8. septembris līdz 20. oktobris, plkst.19.00-21.00. Vislabākais palīgs cilvēkam ir cilvēks pats sev. Ikdienā strādājot ar Lasīt vairāk …
Sociālais uzņēmums “DVĒSELES MIERS” aicina piedalīties onkoloģiskos slimniekus (pieaugušos) psihosociālās rehabilitācijas programmas “Per aspera ad astra” septiņu nodarbību ciklā “IESPĒJU UN RESURSU MEKLĒŠANA”, 12.09.2024.- 24.10.2024. “Per aspera ad astra” tulkojumā no latīņu valodas – “Caur ērkšķiem Lasīt vairāk …