Kā iemīlēt bērnu? 16.11.2021
Ieva jautā: Vēlētos lūgt skatu no malas un ieteikumus attiecībā uz manu situāciju. Man veidojas ļoti sarežģītas attiecības ar vecāko bērnu (bērns vēl ir diezgan mazs). Skaidri jūtu, ka starp mums neplūst mīlestība (es domāju burtiski no sirds uz sirdi – tie, kas zina, tie saprot). Sajūta, ka priekšā ir bloks un saikni nodibināt nevar. Bieži ir konflikti. Es apzinos, ka tam ir iemesls, caur to kaut kas ir jāapgūst. Zinu, ka bērnam pietrūkst mīlestības un uzmanības, cenšos to iespēju robežās arī sniegt (strādāju pilnas slodzes darbu, ģimenē ir vairāki bērni). Tomēr uzlabojumu nav. Brīžiem liekas, ka jo vairāk cenšos kaut ko uzlabot mūsu attiecībās, jo negantāku uzvedību saņemu pretī. Sabiedrības normas tiek pārkāptas, tiek darīts pāri citiem, vecāku noteiktā kārtība tiek ignorēta, skaidri redzams, ka tas tiek darīts apzināti. Vairākas reizes dienā tiek uzrīkoti trači par pilnīgiem niekiem.. Tas viss ļoti indē atmosfēru ģimenē.
Pagaidām lūgšanas par mūsu attiecību normalizēšanos nav uzklausītas. Darbs ar stresiem šajā jautājumā arī bijis diezgan nesekmīgs. Iespējams, ka tā ir karma, kas jāatstrādā. Par to man liek domāt tas, ka dzimtā vairākās paaudzēs pēc kārtas atkārtojušies līdzīgi apstākļi, pirmajam bērnam piedzimstot. Un mātēm vairākās paaudzēs tieši ar vecāko bērnu attiecības veidojušās vēsas vai pat naidīgas. Kopumā attiecības ar vecāko bērnu mani padara nervozu, rada vainas sajūtu (ka trūkst pieredzes, kā reaģēt konkrētās situācijās, ka neprotu atrast bērnam pareizo pieeju un rodas
tik daudz konflikti, ka man jau sāk trūkt pacietības, ka visu konfliktu rezultātā ir izniekots laiks, ko varēja pavadīt kopā jēgpilni, ka nespēju vienu bērnu mīlēt tik brīvi un dabiski kā otru, ka traucējam citu cilvēku mieru utt).
Es nevēlos turpināt dzimtas “tradīciju” un vēlos no sirds mīlēt visus savus bērnus vienādi stipri. Tikai nezinu, kā.
Elvita Rudzāte atbild: Visas ģimenes attiecības kaut kādā mērā ir karmiskas, jo ar ģimenes locekļiem mēs esam tikušies jau iepriekšējās dzīvēs. Tomēr no katrām attiecībām, arī labajām, mums kaut kas ir jāmācās.
Man pietrūkst informācijas, lai es varētu noteikt Ievas neapgūtās mācības, tāpēc varu tikai minēt, kuras mācības varētu būt neapgūtas. Iespējams Ievai ir problēmas ar piedošanu, t.i., viņa kādam kaut ko nepiedod. Tādā gadījumā viņas vecākais bērns neapzināti atgādina Ievai, ka viņa nav apguvusi piedošanas mācību, jo ar savu uzvedību nodemonstrē nepiedošanu. Ja Ieva iemācīsies piedot un piedos tam, kam līdz šim nav piedevusi, tad arī bērns piedos mātei.
Ievai ir jāanalizē negatīvās situācijas ar vecāko bērnu dziļāk, jāizprot dusmu sniegtās mācības. Piemēram, Ievai ir jāsaprot par ko tieši viņa dusmojas? Vai par to, ka bērns neklausa? Vai par to, ka sāpina citus? Vai par to, ka bezjēdzīgi tērē laiku? Atbildē slēpjas neapgūtā mācība. Es nezinu, vai Ievai ir pietiekamas zināšanas, lai izprastu stresu sniegtās mācības, bet stresi atgriežas arī pēc garīgās prakses, ja mācība nav izprasta jeb citiem vārdiem sakot, stresu var atbrīvot, bet pēc laika pie pirmās negatīvās dzīves situācijas stress atgriežas, ja mācība nav izprasta. Ja mācība ir izprasta, bet situācija neuzlabojas, tad iespējams Ievai ir jāapgūst pacietības un pazemības mācība.
Ieva atzīst, ka nespēj pret vecāko bērnu izjust mīlestības jūtas. Lūk šis jautājums ir tas, kur būtu jāmeklē dziļāk problēmas cēlonis, bet to var izdarīt tikai analizējot Ievas dzīvi un vērojot kādas zīmes Dievs dod tagadnē, jo Dievs ar mums sarunājas katru dienu, caur dzīves situācijām atgādinot par mācībām, kuras pienācis laiks izprast. Ja Ieva netiek saviem spēkiem ar šo situāciju galā, tad ir jāmeklē palīdzība no malas.
Es iesaku Ievai piedalīties dvēseles miera atgūšanas programmā “DVĒSELES MIERS”, kur viņa varēs labāk izprast savu stresu sniegtās mācības (vairāk informācija šeit) vai dvēseles šķīstīšanas programmā “PIEDOD SEV”, kur intensīvi 12 dienas pēc kārtas, vērojot dienas notikumus varēs izprast neapgūtās mācības un šķīstīt savu dvēseli (vairāk informācija šeit), bet pēc tam regulāri piedalīties sevis dziedināšanas programmā “GARĪGĀ PRAKSE – MANA IKDIENA”, kas notiek reizi nedēļā, viena cikla ilgums 7 nedēļas, kur tiek vērotas Dieva dotās zīmes tagadnē, izprotot tās mācības, kuras pienācis laiks izprast (vairāk informācija šeit).