Zane jautā: Lieta tāda, ka pārnākot no bērnu (6 gadi) dārza bērs skaļi uzvedas, apsaukājas uz mammu un negrib klausīt. Tas pats notiek no rītiem, viņš ne pa kam neģērbsies, jo negrib iet uz bērnu dārzu. Nevar un negrib uzvilkt
zeķu bikses, speciāli vilcina laiku. Pati es strādāju, viņš vienmēr izdara tā lai es nokavētu darbu.
Ceļot no rītiem augšā, modinu ar mīļumu, bērns nevar piecelties, kādu pusstundu, pēc tam kad pieceļas sākas – nespēks, TV vai telefona prasīšana utt. Bērnu dārzā bērns ir kluss, runā čukstus, paklausīgs pret audzinātājām, mājās pilnīgi pretējs efekts. Viss no manas puses sākas ar mīļumu, skaidroju, ka vajag iet uz dārziņu, lai iemācītos lasīt un rakstīt, lai pašām dzīvē būtu vieglāk, piemēram, skaidroju, ka ar mašīnu lai iemācītos braukt, ir jāmāk lasīt. Telefonu spēlēt un TV esmu ierobežojusi.
Bērns, ja ko viņam neļauj, sāk bļaut un apsaukājas, pēc kādas stundas norimstas. Saldumus arī daudz nedodu, jo tādējādi bērns “uzvelkas”. Pēc visiem strīdiem un audzināšanas, esmu bez spēka. Pēc tam vainoju sevi, ka esmu sabļāvusi, jo vienkārši stundu klausoties visā šajā, nespēju, tā teikt “uzsprāgstu”. Ko Jūs iesākat šajā situācijā?
Elvita Rudzāte atbild: Ja bērns bērnudārzā runā čukstus, tas tikai liecina, kas par milzīgām bailēm viņā ir iedzītas. Saprotams, ka bērns darīs visu, lai nebūtu jāiet uz vietu, kur viņš izjūt tik lielas bailes un vide viņam nav pilnībā pieņemama. Bērns stresus bērnudārzā tur sevī, bet mājās viņš izjūt lielu nepieciešamību no tiem atbrīvoties.
Tas, ka bērns mājās izturas pret mammu nejauki, ir tieši tāpēc, ka viņš vaino mammu viņa ciešanās. Saprotams, kāpēc viņš ilgi mostas, kad mamma mīļi viņu modina, jo viņš grib šo jauko brīdi pēc iespējas ilgāku. Tad, kad mamma uz viņu sabļauj, tad viņš klausa, jo atkal ieslēdzas bailes “mani nemīl”. To sauc par bērnu audzināšanu caur bailēm, bet tā ir pagātne. Mūsdienās baiļu iedzīšanas politika vairs nevar pastāvēt, jo sācies ir Ūdensvīra laikmets – mīlestības un vienotības laikmets. Visi, kas pieturēsies pie šādas audzināšanas, piedzīvos neveiksmes un ciešanas.
Es iesaku Zanei meklēt citu bērnudārzu, kur strādā ar alternatīvām metodēm un mīlestību. Tad bērnam iešana uz bērnudārzu sagādās prieku un arī mājās nebūs jāpiedzīvo viņa dusmu izlāde.
Tik skumji ir dzirdēt šādus stāstus, bet tas tikai vēl vairāk mani motivē pēc iespējas ātrāk attīstīt Sirdsapziņas skolu, lai varētu piedāvāt un praksē parādīt arī citām izglītības iestādēm, kā var strādāt profesionāli un ar mīlestību, lai bērns uz izglītības iestādi dotos ar prieku.
Sociālais uzņēmums “DVĒSELES MIERS” aicina piedalīties sevis dziedināšanas programmā “GARĪGĀ PRAKSE – MANA IKDIENA” attālināti, reizi nedēļā, svētdienās, no 2024.g. no 8. septembris līdz 20. oktobris, plkst.19.00-21.00. Vislabākais palīgs cilvēkam ir cilvēks pats sev. Ikdienā strādājot ar Lasīt vairāk …
Sociālais uzņēmums “DVĒSELES MIERS” aicina piedalīties onkoloģiskos slimniekus (pieaugušos) psihosociālās rehabilitācijas programmas “Per aspera ad astra” septiņu nodarbību ciklā “IESPĒJU UN RESURSU MEKLĒŠANA”, 12.09.2024.- 24.10.2024. “Per aspera ad astra” tulkojumā no latīņu valodas – “Caur ērkšķiem Lasīt vairāk …