Ruta jautā: Kādu brīdi biju bez darba, bet tagad nomainīju jau vairākus darbus. Gribu saprast, kur ir mana kļūda! Katra jauna darba vieta ir vienkārši unikāla, vienā priekšnieks visu laiku bļauj, nevar saprast , vai cilvēki kurli, vai viņam nav viss kārtībā, bet cilvēki strādā, jo savesti no dziļiem laukiem, kur nav darba. Tāpēc arī to pacieš. Es uzskatu, ka tas nav normāli (varbūt domāju nepareizi). Kad nelabā balsī sakliedz uz mani, man palika ļoti slikti, es viņam pateicu, ka manā dzīvē bija divi cilvēki, kuri varbūt varēja uz mani tā kliegt, (bet vai kliedza neatceros) tagad viņi jau dus kapu kalniņā. Ļaut lai kāds no darba devējiem kliegtu uz zemāk stāvošiem manuprāt tas nav normāli. Protams, ka man tas nebija pieņemami, es pateicos par iespēju iepazīties ar šo darba vietu un aizgāju, mazliet žēl bija, jo ļoti daudzi cilvēki bija pieķērušies un uzticējās.
Nākamā darba vieta galīgi neatbilst LV likumdošanai, jo viss no ārpuses izskatās glīti, bet iekšējie noteikumi ir vienkārši drastiski. Sievietēm dienā jāpārcilā ar rokām no 2-3 tonnām dažādas preces. Strādāju un domāju, jo tālāk mežā, jo vairāk malkas. Sīkumus neaprakstīšu. Bet sāku domāt, ko dzīve man grib iemācīt, ko es vēl neesmu izpratusi, vai ko saprotu nepareizi, kāpēc man katrs mēģinājums darba sakarā ir tik ļoti grūts gan morāli gan fiziski. Būšu pateicīga par padomu.
Elvita Rudzāte atbild: Darbu mums dod Dievs. Katrā darbā ir sava “garoziņa”. Arī man jaunībā bija pieredze strādāt pie priekšnieka, kurš bļāva uz padotajiem, bet man pat doma neienāca prātā, ka tāpēc es varētu pamest darbu. Es priekšnieka bļaušanu neuztvēru kā savu problēmu, bet gan kā viņa paša problēmu. Tanī pat laikā man bija iespēja ieraudzīt, cik viņam bija laba sirds brīdī, kad man bija vajadzīga palīdzība personiskajā dzīvē. Viņš palīdzēja neko neprasot par to pretim. Toreiz es nezināju, ka katrā cilvēkā ir labais un sliktais. Viņš neslēpa savu slikto, bet slēpa savu labo. Tāpēc gudrs ir tas, kas prot cilvēku redzēt ar sirds acīm un to šobrīd neprot Ruta.
Katrā sliktā situācijā ir jāmācās pazemība jeb jāmācās ar pazemību pieņemt slikto situāciju, ka tā ir taisnīga attiecībā pret tevi. Ja tev ir jāstrādā fiziski smags darbs un tev nav iespējas atrast fiziski vieglāku darbu, tas nozīmē, ka šajā brīdī Dievs vēlas, lai tu esošo situāciju pieņem ar pazemību un strādā fiziski smago darbu līdz brīdim, kad Dievs tev dos citu vieglāku darbu. Taču, ja tu aizbēdz no darba jaunu darbu vietā neatrazdama, tas nozīmē, ka nenovērtē to, ko Dievs tev dod. Cilvēki visos laikos ir smagi strādājuši, ja nav bijušas citas iespējas kā nopelnīt iztiku. Īpaši Dievs pārmāca tos, kam pret darbu ir savas prasības. Tāpēc galvenā mācība, kas Rutai ir jāapgūst – novērtē to, ko Dievs tev ir devis.
Sociālais uzņēmums “DVĒSELES MIERS” aicina piedalīties sevis dziedināšanas programmā “GARĪGĀ PRAKSE – MANA IKDIENA” attālināti, reizi nedēļā, svētdienās, no 2024.g. no 8. septembris līdz 20. oktobris, plkst.19.00-21.00. Vislabākais palīgs cilvēkam ir cilvēks pats sev. Ikdienā strādājot ar Lasīt vairāk …
Sociālais uzņēmums “DVĒSELES MIERS” aicina piedalīties onkoloģiskos slimniekus (pieaugušos) psihosociālās rehabilitācijas programmas “Per aspera ad astra” septiņu nodarbību ciklā “IESPĒJU UN RESURSU MEKLĒŠANA”, 12.09.2024.- 24.10.2024. “Per aspera ad astra” tulkojumā no latīņu valodas – “Caur ērkšķiem Lasīt vairāk …