Kas jāmācās no neattapības un lēnīguma? 18.01.2022
Sintija jautā: Ko māca cilvēks, kurš ir neattapīgs? Es personīgi esmu ļoti neattapīga un par to esmu saņēmusi pietiekoši daudz neglaimīgus komplimentus, kas man iedeva motivāciju uzdot šo jautājumu. Kāpēc man tik lēni viss “aizlec” ? Vēl lēnāk aizlec tad, kad otru jau ir nokaitinājusi mana lēnība. Tad mana smadzene it kā “nobremzē” un apjūku pilnībā, līdz otrs dusmās svilstās un vaicā- Kas tu stulba vai? Lai pārliecinātos ka esmu “normāla” devos pat pie psihoterapeita, jo pati sāku noticēt, ka ar mani nav viss labi. Terapeits apstiprināja, ka esmu pilnīgi normāla. Kaut arī lasu daudz, mācos visu mūžu, un uzdodu jautājumus par dažādām tēmām, mana neattapība nav mazinājusies, piedevām bieži uzdodu “pats par sevi saprotamus jautājumus” Ko tā māca?
Otrais jautājums- Ko māca lēni cilvēki? Saucamās flegmas, tuļļas? Man piemīt arī šī nepatīkamā iezīme. Ko tā māca?
Kā ar šīm nepatīkamām iezīmēm sadzīvot? Bieži vien atliek klusi notraukt asaru, jo jūtos pasaulē lieka, jo mana neattapība, flegmātisms bojā attiecības ar cilvēkiem.
Elvita Rudzāte atbild: Neattapība liecina par baiļu klātesamību. Bailes nobloķē domāšanu un sasprindzina muskulatūru. Ar saspringtu muskulatūru ātri nevar neko izdarīt. Galvenās bailes, kuras cilvēkam ir jāizprot un jāatbrīvo ir bailes “mani nemīl”, bailes “ko par mani padomās citi” un bailes “izrādīties par muļķi”.
Lēnīgums liecina par piesardzību, bailēm “izdarīt kaut ko nepareizi”, bailēm “pieļaut kļūdas”.
Neattapība un lēnīgums māca atbrīvoties no bailēm. Viena no metodēm, lai atbrīvotos no bailēm ir darīt tieši to no kā baidies. Piemēram, es atceros bērnību, kad mācījos mūzikas skolā, man bija ļoti lielas bailes uzstāties uz skatuves citu cilvēku priekšā. Mana skolotāja redzēja, ka es ieskaites mūzikas skolā nokārtoju slikti tikai tāpēc, ka biju ļoti nobijusies un man trīcēja rokas. Tad viņa sāka vadīt stundas aktu zālē, kur visi varēja tās redzēt un man lika spēlēt uz galvenajām lielajām klavierēm ar pamatojumu, lai es pierastu pie lielajām klavierēm. Ar laiku es patiešām pieradu, ka uz mani skatās, vēro manas stundas un mūzikas skolu pabeidzu bez bailēm uzstāties uz skatuves. Šī pieredze man ir noderējusi, jo arī tagad man nesagādā problēmas runāt lielas auditorijas priekšā.
Pasaule būtu ļoti garlaicīga, ja visi cilvēki būtu ātri, aktīvi, visu varoši. Šie aktīvie cilvēki visticamāk ātri saplēstos savā starpā, tāpēc ir labi, ka pasaulē ir arī lēnīgi un mierīgi cilvēki, kas nolīdzsvaro aktīvos.
Sintijai ir jāmācās mīlēt sevi tādu kāda esi un nemēģināt līdzināties citiem, bet attīstīt savu unikālo personību. Katram cilvēkam ir savi talanti, un arī Sintijai ir savi talanti, kurus nepieciešams attīstīt tālāk. Kad cilvēks dara to, kas viņam patīk un aizrauj, tad lēnīgums pazūd. Kad cilvēks dara kaut ko, lai izpatiktu citiem, tad lēnīguma problēma aktivizējas, jo cilvēks baidās kļūdīties, baidās neizdarīt kaut ko pietiekami labi. Tāpēc mans ieteikums Sintijai ir koncentrēties uz savu talantu un prasmju attīstību, tad jau dzīvē viss sakārtosies. Tāpat attīstīt arī tās prasmes, kuras nepadodas, jo svarīgi ir būt vispusīgi attīstītam, bet necensties sacensties ar citiem.
Atcerieties teicienu: “Lēnāk brauksi, tālāk tiksi”.
Sociālais uzņēmums “DVĒSELES MIERS” aicina piedalīties sevis dziedināšanas programmā “GARĪGĀ PRAKSE – MANA IKDIENA” attālināti, reizi nedēļā, svētdienās, no 2024.g. no 8. septembris līdz 20. oktobris, plkst.19.00-21.00. Vislabākais palīgs cilvēkam ir cilvēks pats sev. Ikdienā strādājot ar Lasīt vairāk …
Sociālais uzņēmums “DVĒSELES MIERS” aicina piedalīties onkoloģiskos slimniekus (pieaugušos) psihosociālās rehabilitācijas programmas “Per aspera ad astra” septiņu nodarbību ciklā “IESPĒJU UN RESURSU MEKLĒŠANA”, 12.09.2024.- 24.10.2024. “Per aspera ad astra” tulkojumā no latīņu valodas – “Caur ērkšķiem Lasīt vairāk …