Ko māca bailes kļūt par bezpajumtnieci? 01.10.2021
Signe jautā: Būšu pateicīga par Jūsu atbildi uz manu situāciju, laikam pareizāk būtu teikt bailēm. Ja godīgi paskatos uz sevi no malas, tad jāatzīst, ka pirmo reizi šīs bailes es apzinājos agrā bērnībā. Toreiz kā bērns domāju, ka šīs bailes pazudīs pašas no sevis, bet, būdama maza, maz ko toreiz sapratu no dzīves.
Es esmu augusi ģimenē, kura nav ļoti nabadzīga, bet nav arī bagāta. Varu teikt, ka citiem cilvēkiem ir klājies vai klājas pat sliktāk nekā manai ģimenei. Lai arī es bērnībā biju un arī tagad esmu paēdusi, manī allaž iekšēji ir sēdējušas bailes kļūt par bezpajumtnieci, respektīvi, bailes nonākt situācijā, kad nāksies mitināties zem tilta.
Man grūti pateikt, kad šīs bailes radās, jo es neatceros to brīdi, bet tās manī ir no bērnības un parādās arī tagad, kad esmu pieaugusi sieviete. Jāpiebilst, ka esmu nodarbināta un pelnu savu dienišķo maizīti ar to darbu, kas man ir iedots.
Sakiet, lūdzu, ko māca šīs bailes kļūt par bezpajumtnieci, respektīvi, bailes nonākt situācijā, kad nāksies mitināties zem tilta?
Elvita Rudzāte atbild: Jebkāda veida bailes norāda, ka cilvēks ir tālu no Dieva. Ja cilvēks tic Dievam un uz To paļaujas, tad cilvēkā baiļu nav, jo viņš zina, ka arī pavisam grūtā dzīves situācijā, atradīsies kāds risinājums. Bailes ir tumsas spēku ierocis. Tumsas spēki iebiedējot cilvēku sāk ar to manipulēt. Tāpēc tik svarīgi atgriezties ticībā pie Dieva, jo tikai Dievs parāda izeju no grūtām dzīves situācijām.
Signei ir ļoti konkrētas bailes, kas liecina, ka viņa šādu situāciju ir piedzīvojusi iepriekšējā dzīvē un pārdzīvotais ir uzglabājies viņas zemapziņā. Tāpēc viņai jau no bērnības ir bailes pazaudēt dzīves vietu, jo viņai ir tāda pieredze bijusi iepriekšējā dzīvē. Lai no bailēm atbrīvotos, svarīgi ir piedot šai iepriekšējā dzīvē piedzīvotai situācijai, jo lai mēs augtu garā, mums ir jāpiedzīvo dažādas grūtas dzīves situācijas, kuras pārvarot notiek apziņas paplašināšanās.
Signes neapgūtā mācība ir nespēja noticēt, ka ar Dieva palīdzību viss ir iespējams, kā arī izprast, ka materiālās vērtības ir pārejošas un laicīgas. Svarīgi ir uzkrāt mūžīgās, paliekošās vērtības, jo tās neviens nevar atņemt. Citiem vārdiem sakot, viņai jāmācās izprast, kādas ir laicīgas un kādas ir mūžīgas vērtības, vairāk laiku veltot mūžīgajām vērtībām. Mūsu Augstākais Es zina, ka mums ir nepieciešams jumts virs galvas jeb silts mājoklis. Tad viņš arī parūpējas, lai mums būtu dzīves vieta, dodot padomu ko un kā darīt, ja piemeklē pavisam grūta dzīves situācija. Dievs mūs nekad neatstāj nelaimē, tikai, lai sadzirdētu savu sirdsbalsi jeb Augstāko Es, ir jātuvojas Dievam, apgūstot Dievišķo zinātni jeb Gaismas Skolotāju doto Mācību.
Sociālais uzņēmums “DVĒSELES MIERS” aicina piedalīties sevis dziedināšanas programmā “GARĪGĀ PRAKSE – MANA IKDIENA” attālināti, reizi nedēļā, svētdienās, no 2024.g. no 8. septembris līdz 20. oktobris, plkst.19.00-21.00. Vislabākais palīgs cilvēkam ir cilvēks pats sev. Ikdienā strādājot ar Lasīt vairāk …
Sociālais uzņēmums “DVĒSELES MIERS” aicina piedalīties onkoloģiskos slimniekus (pieaugušos) psihosociālās rehabilitācijas programmas “Per aspera ad astra” septiņu nodarbību ciklā “IESPĒJU UN RESURSU MEKLĒŠANA”, 12.09.2024.- 24.10.2024. “Per aspera ad astra” tulkojumā no latīņu valodas – “Caur ērkšķiem Lasīt vairāk …