Vai atteikties no sociāliem tīkliem? 23.10.2020
Lūcija jautā: Noskatījos dokumentālo filmu par to kā sociālie tīkli ierauj mūs iekšā ar vēl lielāku atkarības izraisīšanu nekā smagas narkotikas, alkoholisma, smēķēšanas vai spēļu zāles atkarīgos..
Tagad šādas filmas ir ļoti daudz YouTube.. Cilvēki mēģina pārtraukt lietot telefonus, pārtraukt likt bildes diendienā sociālos tīklos utt.
Es pati arī vairākas reizes esmu izdzēsusies visur, bet interese uzvar ik pa laikam.. Neteikšu, ka nožēloju, ka reizēm tur atgriežos, jo analizējot to visu, katru reizi redzu visu savādāk tur ieejot..
Pēdējā reizē jutu, ka pat nevēlos ieiet tur. Bet iegāju, jo interesēja vai vispār kāds man ko uzrakstīs.. Bet.. Kā jau tajā filmā bija parādīts.. Tad cilvēki tev raksta tikai tad, ja tu visu laiku kaut ko no savas dzīves fotografē un rādi viņiem.. Bet tai pat laikā sajūta tur ir tāda vispusīga… Bet loģiski, jo tā ir virtuālā pasaule. Tagad ejot ārā es pat telefonu aizmirstu mājās un pat laimīgi nopūšos, jo apzinos, cik tas ir lieliski! Mans ieradums meklēt skaistus skatus, lai nofotografētu tos un tad dalītos ar visiem virtuālajā pasaulē nu ir nogriezts.. Un es varu IZBAUDĪT šos skatus.. Ja godīgi, tad reāli tiešām sajūta tā kā no cietuma būtu iznākusi..
Tāda sajūta, it kā būtu bijusi zem hipnozes varas.. Kas tā arī esot.. Telefona ekrānos iestrādāta atkarības raduša sistēma.. Lai to saprastu sīkāk ir jānoskatās šī filma..
Pirmās dienas, pēc sociālo tīklu aplikāciju izdzēšanas no telefona es jūtos ļoti dīvaini.. Bija automātisks ieradums paņemt telefonu un iet šajās aplikācijās.. Instagram, Facebook, pinterest u.c. Bet tad kad redzi, ka nav šo vietņu telefonā, tad vienkārši noliec telefonu un ej dzīvot reālo dzīvi.. Man tik kārtīga māja gadiem nav bijusi, tik daudz
enerģijas arī man gadiem nav bijušas, ik rudens depresija ir pārvērtusies par- “ejam ārā vētras laikā, būs piedzīvojums” ārā gribās iet visu laiku un vērot dabu un saplūst ar to. Kā agrāk, pirms iepazinu sociālos tīklus.
Vai esat redzējusi šo filmu? Esmu lasījusi jau jūsu viedokli par sociālajiem tīkliem.. Tagad es arī to tā redzu.. Kādēļ būtu jāliek visu apskatei savus intīmos brīžus vienatnē, savu seju katru dienu tuvplānā, savu bērnu vannošanās bildes, priekš kam vispār svešiem un paziņām jārada savu bērnu katrs solis.. Esmu dzirdējusi 5-gadīgu bērnu sākam
mammai, ka negrib fotografēties, bet viņa viņu uzpērk, lai tikai instagramā varētu ielikt bildi.. Ko tas nodara bērna dvēselei? Ja bērns saka, ka nevēlas, lai fotografē, tātad nevēlas arī lai ar šo foto dalās visai pasaulei..
Tad vēl kopš izdzēsu visas šīs aplikācijas ir sajūta, ka man ir Dieva dots laiks beidzot izdarīt lietas, kurām man šķita, ka nekad neatradīšu laiku.. Tamborēju, adu, gleznoju, šuju, tik daudz grāmatas lasu, dziedu utt. Un sev pat spogulī
skatoties virsū tagad patīku, kad neredzu diendienā visus tos fotošopētos foto un video.. Tad saprotu, ka ar mani taču viss ir kārtībā.
Vēl arī.. Vasarā redzēju pašmāju slavenības jubileju.. Kur ieradās vēl latviešu sabiedrībā zināmie cilvēki zem 35g.vecuma. Un visiem rokās telefoni un fotografē un filmē viens otru, sevi utt.. Neviens neskatās acīs, visi skatās telefonos.. Un visi pozē kā manekeni katru sekundi..
Ja mēs, cilvēki, spējām tā nozombēties no šiem mazajiem kantainajiem aparātiem.. Tad baisi ir iedomāties, ko nākotnē viņi ar mums spēs izdarīt…
Šajā dokumentālajā filmā tika parādīts cik ļoti daudz meiteņu ir izdarījušas pašnāvību, jo neizskatās kā citas jaunas
meitenes soc tīklos.. Ar savām, protams, pārtaisītām bildēm, lai izskatītos kā barbij lelle, lai gan dzīvajā tā neizskatās.
Tika parādīts šai filmā, cik daudz jaunu sieviešu un vīriešu ir depresijā, jo viņiem nav šīs super skaistās, jautrās, kolorītās dzīves, nav šīs jautrās, nereāli laimīgās ikdienas..
Sociālie tīkli iznīcina cilvēkos cilvēku.. Nemaz nerunājot par saikni ar dabu, garīgumu utt..
Kad biju jaunāka, jau sāku ik pa laikam ieturēt distanci no soc tīkliem, tad īsti nespējot noraksturot kāpēc.. Vienkārši jutos ne es pati, kādu es sev atceros no bērnības.. Tagad es jūtos, ka atgūstu sevi..
Ceru, ka kādu iedvesmos šis stāsts noskatīties šīs filmas, viņas var atrast YouTube kā :
“how social media is ruining your life”
“The truth about social media”
“social media is destroying us”
Tur ir vēl daudz, jo cilvēki sāk attapties..
Elvita Rudzāte atbild: Problēma jau nav sociālie tīkli, bet gan mīlestības trūkums, kuru neapzināti cilvēki meklē sociālos tīklos. Nav jāiznīcina sociālie tīkli, bet gan jārisina mūsdienu sabiedrības lielā problēma – bailes “mani nemīl”.
Kad cilvēks iet garīgās attīstības ceļu, izzina sevi un dzīvi, tad viņam nav vēlēšanās nodarboties ar paštīksmināšanos. Viņš sociālos tīklus izmanto kā līdzekli, lai padalītos ar vērtīgu informāciju un iedrošinātu citus paskatīties uz dzīvi no cita skatu punkta.
Iesaku Lūcijai nevis aizliegt sev sociālos tīklus, bet sākt izzināt sevi un izprast, kāpēc viņā ir tik lielas bailes “mani nemīl” un sākt apgūt savas mācības. Tad viss mainīsies un sociālo tīklu nozīme mazināsies.
Es personīgi neesmu skatījusies nevienu filmu par sociāliem tīkliem un man arī nav interese tās skatīties, jo zinu, kāpēc cilvēki iekrita sociālo tīklu piedāvātājās iespējās, kā arī saprotu, ka no šīs atkarības var palīdzēt izkļūt tikai mīlestība un garīgā izaugsme jeb atgriešanās pie Dieva.